Det glæder mig, don Alejandro.
Det er don Alejandro del Castillo y Garcia. Han kommer nys fra Spanien.
Det er kaptajn Harrison Love. Ikke godsejer, men åndsbeslægtet.
Var det ikke Dem, der jagtede en legendarisk bandit?
- Legendarisk er nu så meget sagt. - Har De fanget ham?
- Det er kun et spørgsmål om tid. - Banditten er måske sluppet væk.
Men vi andre tænker os godt om, inden vi sætter os i skriftestolen.
Tak.
Don Hector, jeg er ikke enig. Før folket selv kan bestemme, -
- har vi ikke set det sidste "Z".
Hvad mener De, don Alejandro?
Jeg mener ... Får har altid brug for en hyrde.
Men sandelig ikke det her Zorro-væsen.
Masken dækker sikkert over en skaldepande og et grimt ansigt.
- Nogle ville kalde ham en helt. - Heltemod er en romantisk illusion.
- Ligesom noblesse. - Så er det godt.
Man bør ikke vrænge ad heltemod.
Al den fægten og skyden og riden rundt -
- giver mig en frygtelig hovedpine. Det er ikke arbejde for en herre.
Så hellere køre i hestevogn?
Nej, man skal forøge sin ejendom, så kvinder kan leve et ødselt liv.
Kvinder som De.
Kvinder og politik... Hvad skal jeg sige?
Vi er til fest, ikke sandt? Må jeg få den næste dans?
Med glæde.
- Leder De efter noget? - Det mirakuløse i hverdagen.
Hvad med at lede et andet sted? Vi prøver på at danse.
De prøvede. Hun dansede.
Tilgiv mig. En skamløs morsomhed.
Forhåbentlig ikke den sidste. Don Rafael vil tale med Dem. Nu.
Vil De prøve noget mere livligt, eller bliver det for meget?
Tværtimod.
Men De bryder Dem jo ikke om at svede.
Sådan danser man i Madrid nu om dage.
Deres datter er en livfuld danser.
"Livfuld". De er taktfuld i Deres ordvalg.
- Undskyld, hvis De blev krænket. - De skal ikke undskylde noget.
Hun er ung og impulsiv, men uforlignelig smuk.
Og så har hun sin fars bydende væsen.
Don Rafael..!
Som Hendes Majestæts rådgiver i pengesager -
- vil jeg med fornøjelse præsentere Dem og Deres datter ved hoffet.
Kom med ud i slotsgården. Der er noget, De skal høre.
En vision.
Kære godsejere...
Alle husker vi vel de gyldne år, da vi styrede dette land.
Vi nød stor respekt og samlede os store formuer.
Én ting nåede vi ikke. Vi fik aldrig kontrol over vores egen skæbne.
Det er på tide at gøre krav på det, der altid burde have tilhørt os.
Kære venner...
Den uafhængige republik Californien.
Vi står alle i gæld til Dem. Jorden, De gav os, gjorde os rige.
Men hvad er Deres motiver?
De gjorde os til grin på stranden.
- Det var bare spil for galleriet. - Og hvad er så det her?
De opildner os til at gå i krig mod Santa Anna.
- De ved godt, vi ikke kan slå ham. - Vi skal ikke slås om Californien.
Vi skal købe det.
Santa Annas krig mod De Forenede Stater har tæret på beholdningerne.
End ikke vores samlede formue er nok til at købe landet af Santa Anna.
- Jeg har lavet en aftale med ham. - De lever i en drøm, Montero.
Hvorfor ikke alle sammen leve i den samme drøm?
I morgen tager vi på en udflugt, der vil fjerne al tvivl.
Kære venner, må jeg præsentere... El Dorado!
Formelt tilhører det Santa Anna, men han ved ikke, at det eksisterer.
Barrerne bærer spansk segl, så han vil tro, de er spanske.
Begynder De at forstå det?
Om to dage køber vi landet af Santa Anna.
Med guld fra hans egen jord.
- Hvor fandt De alle de mennesker? - Hvor vi ville.
Strålende.
Først samlede vi det op fra jorden, men nu bruger vi sprængning.
Det er altså Californiens fremtid?
Det er min vision, ja.
Kig herop. Det er godt nok et kønt syn!
Fuldvoksne gribbe i menneskeskikkelse.
Velkommen. Velkommen til Helvedes lokum.
Man siger, vi er forsvundne, men det er vi slet ikke.
- Vi er bare svære at finde. - Du der! Dig kender jeg.
Mon ikke, knoldesparker. Jeg er den legendariske Jack Trefinger.
I er en bunke morderskarn, -
- der giver den som duftende påklædningsdukker.
Ignorér ham. Han er en gemen tyv.
Så gemen, man kan blive, men det er vand sammenlignet med jer.
Jeg stjæler guld, jeg stjæler penge. Men I stjæler liv.
Fanden tage jer og alt, hvad I står for.
Knoldesparker?
Tænker De på noget morsomt?
Noget mærkeligt.
Det er anden gang, jeg skyder ham, mens han flyver gennem luften.
Don Alejandro! Jeg vil tale med Dem alene.
- En anden gang, måske. - I dag. Alene.
Goddag, Bernardo.
Goddag, señorita.
- Deres stemme er så beroligende. - Det beroliger en vilter hest.
Det forstår jeg.
Hvor længe har De været i don Alejandros tjeneste?
Uendelig længe. Undskyld, det var upassende.
Bare rolig, Bernardo. Jeg sladrer ikke.
Don Alejandro forvirrer mig.
Indimellem virker han arrogant og overlegen.
Men når han ser på mig, og når han danser med mig ...
Så er det, som om der er tale om to forskellige mænd.
- De ligner Deres mor. - Hvordan kan De vide det?
Tja... Jeg kan ikke se meget af don Rafael i Dem.
Min far så gerne, jeg opførte mig som hende.
- Hun var meget pæn, altid korrekt. - Beskriver han hende sådan?
- Ja, men jeg tror ikke på ham. - Hun var mere som Dem.
Måske. Det er lidt ligesom at kende hende.
Min niñera sagde, at de døde kan se en i måneskin.
Som barn sneg jeg mig ud om natten og red gennem Andalusien.
Jeg vinkede op mod himlen, så hun vidste, det var mig.
- Hvornår døde hun? - Da hun fødte mig.
Min far taler sjældent om hende. Det er vist for smerteligt for ham.
Ja...
Jeg har også mistet en, jeg elskede.
En datter. For længe siden.
Når jeg ser Dem, husker jeg, hvordan det var at være far.
- Deres mor ville være stolt af Dem. - Tak.
Jeg er nødt til at spørge Dem... Har vi truffet hinanden før?
Nej, hvorfor tror De det?
Det er mærkeligt, men Deres stemme virker så bekendt.
Jeg har ikke været i Spanien, siden før De blev født.
Selvfølgelig. Det er en meget behagelig stemme.
Tak.
- Farvel, Bernardo. - Farvel...
...Elena.
Compaindianerne spiste deres fjender for at få deres styrke.
Øjnene var særligt eftertragtede.
At kunne se ting med fjendens øjne er jo temmelig værdifuldt.
Hvor er jeg uhøflig. Vil De have noget at drikke?
Nej? Måske en anden årgang?
De er et sygt menneske, kaptajn Love.
Hoveder og hænder i krukker og kander... Det virker vel underligt.
De burde i hvert fald fyre husholdersken.
- Hvem er han? - En fjende.
Han har en bror, der kommer til at dele skæbne med ham.
Held og lykke.
- Skål. - Murrietas bror eller ej...
Der er mere bag facaden.
En skønne dag vil jeg måske se på mig selv gennem Deres øjne.
Det er smukt.
Hvad koster det?
Det er en gave, siger hun, for at ære Deres mor.
- Hun elskede Deres mor. - Hun må tage fejl.
Min mor døde i Spanien for længe siden.
Hun siger, hun kan kende Esperanza og Diego de la Vegas datter.
Hun var Deres barnepige. Hun hængte blomster ved Deres seng.
Jeg kan desværre ikke tage imod det.
Alejandro...
Hør her. Kan du finde tilbage til minen?
Nej.
Vognens ruder var dækket til.
- Han stolede ikke på os. - Det ville jeg heller ikke gøre.
Du må bryde skrinet i Monteros arbejdsværelse op.
- Find ud af, hvad hans planer er. - Folk dør i den mine!
Og jeg kan kun tænke på kaptajn Love.
Han kommer tids nok ind i din cirkel.
- Jeg savner min bror. - Han er død! Skub det fra dig.
Hvordan?
Hvordan kan jeg gøre, hvad der er brug for, når jeg kun føler... had?
Skjul det.
Med den her.
Santa Anna er gået med til, at overførslen sker i overmorgen.
Han vil have guldet en mil nord for byen.
Det er i sikker afstand fra minen. Jeg siger god for det.
Sig, det er i orden. Fint arbejde, Luiz.
Skål for den uafhængige republik Californien.
Don Rafael!
Sendte De mænd op i bjergene? Forstærkede De vagten ved muren?
- Det er bare en enkelt mand. - Det er Zorro, for pokker!
Han må kende til minen, ellers var han ikke kommet i aften.
- Hvor skulle han vide det fra? - Det er lige meget.
Hvis Santa Anna opdager det her, får han os slagtet som kvæg.
Er De med?
Så må vi ødelægge bevismaterialet. Sprænge minen i luften.
- Og minearbejderne..? - Vi ødelægger alle beviser.
Lås de papirer inde.
Vagter!
- Den omdiskuterede Zorro. - Nej. Den legendariske Zorro.
Smid våbnene! Sig De det!
Gør, som han siger.
Med forlov.
Kom. Stop.
Vend jer mod vinduet.
Buk jer ned, så I kan røre ved jeres egne tæer.
Buk jer!
Tillad mig. Tak.
Dræb ham!
Godmorgen, señor.
- Godmorgen, señorita. - Kom med det.
Det, De har stjålet fra min far. Kom med det.
Nej.
Hold lige op.
Jeg har ikke tid til at lære Dem, hvordan man gør.
Jeg har fået undervisning, siden jeg var fire.
Ikke værst.
Slet ikke.
Nu bliver det straks sværere. Señorita ...
Stå stille.
- Overgiver De Dem? - Aldrig.
- Men det kan være, jeg skriger. - Det er i orden.
Sådan virker jeg af og til på kvinder.
Med forlov.
Farvel, señorita.
- Hvad er der sket? - Jeg kæmpede mod Zorro.
- Kunne du genkende ham? - Nej, men han var ung og fyrig.
- Han var meget fyrig, far. - Fyrig?
Ja.
Af sted!
Kom så!
Her. Det er kløften. Dér ligger minen.
Der er højst 25 eller 30 vagter.
- Ikke noget, Zorro ikke kan klare. - Jeg tager ikke med.
Jeg tager ikke med.
Jeg har et andet ærinde. Noget privat.
- Hvad med fangerne? - Jeg kan ikke gøre mere.
- Du vil ikke. - Jeg har viet mit liv til dem.
Jeg så min hustru blive slået ihjel, og min dødsfjende stjal mit barn.
Montero?
Elena...
- Hun er din datter. - Det var hun.
Du tager bare hævn.
Jeg vil bare have min datter. Og jeg ved, du holder af hende.
Ja, jeg gør. Du lærte mig, at man skulle glemme sine egne følelser.
- Var det løgn? - Du er for ung til at forstå det.
Forstå hvad? Forræderi?
Arbejdet, træningen, de kloge ord, til hvilken nytte?
For at smile til min brors morder, mens du har dine egne planer?
Jeg har lært dig alt, hvad du behøver for at overleve.
Nu må jeg følge mit eget hjerte.
Jeg har kun Elena. Jeg vil ikke miste hende igen.
Hvad med Californien? Hvad med folket?
De har stadig Zorro.
Området er spækket med soldater. Hvis han dukker op...
- Er alt vel? - Er hæren kampklar?
- Nej, sir. - Hvorfor så spørge, om alt er vel?
Ønsker De overhovedet, at denne mission skal lykkes?
Jeg tror, min hest ville være en bedre hærleder end De!
Jeg har lovet at finde ham. Og det gør jeg.
Jeg kan spare Dem ulejligheden. Prøv bare, kaptajn.
- Hvem er De? - Jeg advarede dig for længe siden.
- Jeg ville aldrig slippe dig. - De la Vega.
- Rafael... - Du er ikke Zorro fra i går.
- Det var din herre, don Alejandro. - Ja.
Mange ville bære Zorros maske med stolthed.
Det er også ligegyldigt. Du kan ikke hindre begivenhedernes gang.
Det agter jeg heller ikke. Tilkald Elena.
Tilkald hende.
Kaptajn... Hent min datter.
Hent hende!
Du kan ikke forestille dig, hvordan jeg har drømt om det her.
Nat og dag i tyve lange år.
Der ser man. Jeg har ikke skænket dig en tanke.
- Dør jeg, dør sandheden med mig. - Vi får se.
- Bernardo, hvad er det, De gør? - Fortæl hende det, Rafael.
- Fortæl mig hvad? - Sig, hvem der er hendes far.
Hvad er det, han siger?
Staklen har mistet en datter. Nu insisterer han på, at du...
Fortæl hende, hvordan hendes mor døde.
Din datter er borte, de la Vega. Du får ikke min.
De la Vega..?
Der var en kvinde, der sagde...
Diego de la Vega?
Far?
Hans navn er uden betydning.
Min niñera hængte noget bestemt ved min seng.
Ja, friske blomster.
Nej!
Lad os afslutte det, vi begyndte på den nat, Esperanza døde.
Smid sværdet, ellers bliver du skudt.
Om det så er for øjnene af min datter.
Gør det.
Det var blomster. Romneya.
Rafael...
Hun ved det.
Vand!
Lås minen!
Lunterne er antændt. Fart på.
Af sted!
Vent her!
Pas på vognen, og vær parat.
- De la Vega. - Rafael.
Jeg har bare ét spørgsmål.
Hvad?
Vil De i kande eller krukke?
- Nu kan jeg slå dig ihjel. - Nej!
Smid sværdet. Smid det.
Troede du, jeg ville have slået min datter ihjel?
Har De savnet mig?
Få dem ud!
- "M"... for Murrieta. - To mænd. Den enes død.
De klarer Dem godt. Deres bror havde skudt sig selv for længst.
Alejandro.
- Er det ovre? - Ja, don Diego. Det er ovre.
Ikke for Zorro. Der kommer andre dage, andre kampe.
Det er din forbandelse og skæbne.
Min smukke Elena...
Verden er besynderlig.
- Nu skal jeg miste dig igen. - Du mister mig aldrig...
Far.
Du ligner din mor.
De samme øjne.
Samme mund.
Samme væsen.
Alejandro...
...Elena.
Og sådan blev det. Himlen flængedes af lyn.
Tordenen brød løs. Så blev alt stille.
Den store kriger kendt som Zorro var borte.
Han fik en heltebegravelse, den største, man havde set.
Man kom langvejsfra for at sige farvel til denne ædle kæmper.
Men bare rolig, lille Joaquin. Når man taler om heltegerninger, -
- vil din bedstefar blive husket. Der må altid findes en Zorro.
En skønne dag, når der er brug for ham, får vi ham at se igen.
Han rider af sted som vinden. Hans sværd funkler i solen.
Et hop, et spring... Han kæmper som en løve, som en tiger!
Han kæmper...
...så sikkert som muligt.
Er det sådan, man får et barn til at sove?
Sov godt, min dreng.
Når jeg sover, vil jeg drømme om denne flotte slyngel, Zorro.
Men hvordan ser han ud?
Han har været mange forskellige mænd, men de har alle elsket dig.
Hvordan kan jeg modstå sådan en mand?
- Ved du, hvor han er henne? - Zorro kan være alle vegne.
Så, så, lille skat.